![](https://avfallsbransjen.no/wp-content/uploads/sites/24/2019/11/torbjørn-leidal-2-1100x825.jpg)
Digital meningskorrupsjon?
Sliter du med å få oppmerksomhet fra politiske myndigheter? Er det vrient å få frem et budskap i media? Løsningen er digital, kombinert med cash.
Før koronakrisen var det vanlig at de fleste møter skjedde ved fysisk fremmøte. Arendalsuka bestod av en rekke møter der du kunne delta, rekke opp handa og stille spørsmål. Pressen fulgte arrangementene med direkte tilgang til aktører og politikere.
I vår nye digitale smittealder er det annerledes. Aktørene hyrer inn et PR-byrå og en miljøstiftelse som arrangerer et webinar. Pressen får ikke delta i arrangementet, men kan få SE PÅ gjennom skjermen og referere. Etter arrangementet kan man i beste fall få stille på trappa utenfor arrangementet og stille en hastende politiker eller aktør noen spørsmål og kanskje knipse et bilde.
Nei, dette stiller vi pokker ikke opp på!
Vi er ikke sekretærer som ukritisk referer fra PR-rådgiveres innlegg betalt av en markedsaktør. Selv om en ansvarlig politiker – som alle vet på forhånd ikke vil si noe meningsfylt før Statsbudsjettet kommer i oktober – er invitert som fluepapir og headliner.
Det er på tide med digitale kjøreregler for politikere, næringsaktører og media.
Ansvarlige politikere må se an hva de stiller opp på. Og pressen må stille krav til tilgjengelighet for å dekke arrangement.
For nå kjøper og betaler enkelte næringsaktører PR-byråer og miljøstiftelser til å fronte og ta opp spørsmål de er opptatte av i digitale webinarer. Og så utnytter eks-politikerne i PR-byået sine kontakter med ansvarlig politikere til å delta i arrangementet.
Enkeltaktører bør enten spille ut sine meninger gjennom redaksjonelle medier som følger Vær Varsom-Plakaten eller gjennom sine næringspolitiske organisasjoner. Og politikere bør ikke stille på kjøpte arrangement der betalt PR-byrå og miljøstiftelse liksom skal «intervjue» og lede debatt.
Dette er digital meningskorrupsjon.
At man så forventer at pressen skal dekke lobby-aktiviteten ved å referere det som sies fra skjerm i redaksjonen – og kanskje en kjapp kommentar på trappa utenfor arrangementet med et like kjapt bilde – er billig, enkelt men ikke greit. Enten har man tilgang til arrangementet eller så har man det ikke.